Care e a noastră?
Cea care arată de parcă şi-ar sufla nasul
cu bancnote de 100$.
Toate arată aşa.
Glumeam. E cea de acolo. Să mergem.
N-ar fi trebuit să cerem donaţii.
Departamentul are nevoie de bani. Zâmbeşte.
Dnă Doverton? Bună.
Eu sunt Teresa Lisbon. El este Kimball Cho.
Suntem de la BIC.
Cred că sponsorizaţi acest eveniment.
Da, desigur. Da.
Bine aţi venit.
Mi-a părut tare rău să aud despre groaznica pierdere suferită...
- Ştii, agenţii aceia. - Mulţumim.
Pot doar să-mi imaginez ce simţiţi cu toţii.
Nu vorbim despre asta.
Mulţumesc.
Aş dori să vi-i prezint pe nepoţii mei.
- El este Thomas. - Bună.
Zi "bună", Thomas.
Bună.
Vă rog, spuneţi-mi "Tom".
- Şi el e George. - Deci, dră Lisbon,
cum aţi plănuit să ne distraţi în această seară?
De fapt, un membru al echipei noastre a fost om al scenei.
E un soi de magician
şi sper să ne distreze.
Ce drăguţ.
Noroc.
Ce?
Doar un zâmbet.
Zâmbeşte şi tu o dată.
Doamnelor şi domnilor,
uraţi-i bun venit lui Jane Patrick de la Biroul de Investigaţii din California.
Bună seara.
Sunteţi o mulţime tare arătoasă.
Vă mulţumim că aţi venit în această seară. Şi ţie, cel din spate.
Arăţi de-a dreptul maiestuos în cadrul ferestrei.
Numele meu este Patrick Jane.
Sunt de la BIC. Ăsta e un ou.
Da, ar trebui să fac trucuri magice şi să vă citesc gândurile,
dar după ce m-am gândit o vreme
mi-am zis "ce naiba"?
Nu vrea vreau să fac vechiturile alea răsuflare, deci...
Aş prefera să fac ceva mult mai mişto.
Aş dori să vă transform conştiinţa.
Aţi stat vreo clipă
să vă gândiţi ce ticăloşi norocoşi sunteţi cu toţii?
La câtă suferinţă şi nedreptate sunt pe lume?
În fiecare clipă, pe undeva este cineva
care plânge de durere şi de frică.
O femeie e violată. Un copil moare înfometat.
Un bărbat e executat pentru o crimă pe care nu a comis-o.
Dar pe noi iată-ne aici.
Ne-am putea afla pe un acoperiş, într-un sat din Bangladesh,
aşteptând să se retragă apele inundaţiei.
Nu!
Dar nu, noi suntem aici,
în această sală luxoasă,
sorbind şampanie franţuzească,
refuzând antreurile.
Vă mulţumesc mult.
Da. Să ridice mâna
toţi cei care se simt norocoşi.
Dacă vă consideraţi norocoşi, ridicaţi mâinile.
Aşa.
Noi, cei de aici, ne simţim binecuvântaţi cu noroc.
Dacă nu sunteţi de acord, lăsaţi mâinile jos.
Dacă nu consideraţi că trebuie să vă exprimaţi mulţumirile
pentru această binecuvântare, lăsaţi mâinile jos.
Dacă nu sunteţi dispuşi să scrieţi un cec
pentru a salva cu adevărat vieţi
atunci vă rog să lăsaţi mâinile jos.
Grozav.
Foarte bine.
Bine. Acum urmează numărul magic.
Dv., dle, băgaţi mâna stângă în buzunarul hainei,
extrageţi ce se află acolo
şi arătaţi-l tuturor.
Mulţumesc.
Scrieţi citeţ acele cecuri.
E un mod nou de a strânge bani, trebuie să recunosc.
Abordarea directă e uneori cea mai bună.
Vă rog să mă scuzaţi.
Ticălosule.
M-ai speriat de moarte.
Te rog, de parcă n-aş şti să manipulez o hoardă de fraieri.
Ce?
Nu!
Ce s-a întâmplat?
Carl a fost împuşcat.
Traducerea şi adaptarea: Felixuca
= The Mentalist = Sezonul 2, Episodul 9
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Cumva au trecut de sistemul de alarmă
şi au oprit camerele de securitate. Nu credeam că sunt amprente.
Când aţi schimbat ultima oară codurile de acces?
Asta era o uşă de seif clasa 5b.
Mi s-a zis că nimeni nu poate trece de ea.
Asigurările ar face bine să ne despăgubească.
Un spărgător bun de seifuri poate trece de orice
cu uneltele potrivite şi timpul necesar.
E frumos. Ia priviţi.
Mă scuzaţi. Puteţi să încetaţi, vă rog?
Sigur. Nicio problemă.
Arunc doar o privire. Înăuntru sunt nişte lucruri mişto.
Foarte mişto.
Voi doi sunteţi fraţi, nu-i aşa?
Într-adevăr.
Mă bucur să văd că acest caz se află pe mâini atât de perspicace.
Mâinile pot fi perspicace? Nu prea cred.
Unchiul vostru se afla aici de obicei după ora de închidere?
Nu este chiar unchiul nostru.
Îmi pare rău. Atunci bărbatul care face sex cu mătuşa voastră.
Nu.
Nu, dar în această seară avea loc balul de binefacere.
Carl trebuie să fi uitat ceva, s-a întors
şi i-a surprins pe hoţi.
Sigur că da.
Care e treaba cu Carl şi mătuşa ta?
Cum s-au cunoscut?
S-au întâlnit în urmă cu patru ani la club.
Turneul de tenis pentru seniori de Ziua Muncii.
Era profesionist în zona de est.
S-au căsătorit iar el s-a implicat în afacerile familiei?
Da, aşa este.
Resentimentele tale faţă de el au generat o oarecare tensiune?
Ce resentimente?
Bătrânica îşi găseşte partener de pat.
Şi, până să-ţi dai seama, tu ai un nou partener de afaceri.
Haide. Nu-l placi.
- Nu. - Carl a fost, de fapt, o mană cerească.
Era un vânzător înnăscut şi o făcea pe Esther foarte fericită.
Da, ăsta e principalul.
Dacă îmi permiţi, ceea ce-mi displace foarte mult
este tonul întrebărilor tale.
Ne cerem scuze dacă v-am jignit. Eu..
Nu, nu spune asta. E o anchetă de crimă.
Pot fi pe cât de dur doresc, mulţumesc.
De fapt, încă nu este o anchetă de crimă.
Dacă dl Ward va muri, ceea ce e foarte probabil,
va deveni o anchetă de crimă.
Da, aşa este.
Da. Nu e mort.
Îmi cer scuze pentru lipsa mea de politeţe.
Să mergem.
Bine.
Avem o pistă în legătură cu cazul de aseară, şefa.
Asta e înregistrarea de noaptea trecută
a camerelor din parcarea de peste drum.
În spate, la dreapta, e Doverton & Co.
Dacă focalizăm astfel...
Acolo. El este.
Apoi am verificat cu camerele din intersecţie
instalate de municipalitate pentru a filma neregulile în trafic.
M-am gândit să le aleg pe cele aflate cel mai aproape de Doverton's
în jurul acelei ore nocturne.
Maşina e înregistrată pe numele lui Doyle Murphy.
Are un cazier lung de-o poştă,
iar spargerea de seifuri este specialitatea sa.
Am adresa lui curentă.
Bine lucrat, Van Pelt. Rapid.
E pista ta. Contactează Departamentul local de Poliţie.
Şi pune-i să-l aresteze.
- Ia-l pe Rigsby cu tine. - Mulţumesc, şefa.
Totul e foarte clar şi uşor.
Uneori se întâmplă aşa.
Da. Prefer oricând un caz uşor.
Voi sunteţi profesioniştii,
dar în general este un singur spărgător
în astfel de cazuri de furt de bijuterii?
Nu, cel puţin doi. Uneori sunt chiar trei sau patru.
Mai este şi momentul furtului.
Diamantele acelea nu trebuiau
luate în dimineaţa următoare?
Da, la 10:15, chiar la deschidere.
- Crezi că e lucrătură din interior? - Da, asta cred.
Ia ghici! Ţi-am luat-o cu mult înainte
pentru că îi verificăm
pe toţi angajaţii de la Doverton.
Eu pun pariu provizoriu... doar provizoriu, pe Carl Ward.
Alo? A fost împuşcat de trei ori.
- Cel mai bun complice e unul mort. - Dar nu e mort.
- Nimeni nu e perfect. - Asta e tot?
Carl Ward este suspect pentru că a fost împuşcat?
- E fost jucător profesionist de tenis. - Şi?
Sunt oameni dubioşi prin definiţie, dezamăgiţi.
Ar fi trebuit să se afle pe terenul de tenis, la Wimbledon.
În loc de asta, îi face poftele unei bătrâne bogate.
- Devine acru şi ciudat. - Caz închis.
- Spuneam şi eu. - Vorbeşte cu Murphy.
Vezi ce are de spus despre asta.
Ziceam şi eu.
Jane ştie despre noi. Sunt sigur de asta.
De ce ar fi atât de rău
ca oamenii să afle că suntem împreună?
Pentru că...
Cum adică "de ce"?
Vreau să spun, asta este?
Ce? Locul ăsta? Clădirea aceasta?
Nu, nu. Mă refer la noi.
Asta e tot ce va fi,
ne vom furişa tot timpul,
temându-ne să nu afle cineva?
Nu, de vină sunt doar regulile FBI-ului.
Regulile sunt reguli, nu-i aşa?
Poate că m-am săturat de ele.
Iat-o.
Nu vrei să vorbim despre asta?
Ba vreau, însă nu aici, nu în timpul serviciului.
- Va trebui să discutăm cândva. - Da. În curând.
BIC.
Aş dori să aflu câteva informaţii despre locatarul
care are în proprietate rabla asta albastră.
Murphy? Îşi plăteşte chiria, nu face probleme.
Ce-a făcut?
A primit recent vreun vizitator?
Nu. Sau staţi. Da, acum câteva ore.
Un tip înalt cu pălărie de cowboy,
cu o camionetă tunată.
A stat... vreo cinci minute, apoi a şters-o.
Camera lui Murphy are vreo ieşire dosnică de vreun fel?
O fereastră?
Nu.
Ce-a făcut?
Dle Murphy?
Suntem agenţi statali. Dorim să vorbim cu tine.
Dle Murphy?!
Mergeţi.
Liber.
Înseamnă că a scăpat din colimator Carl Ward, nu-i aşa?
Laboratorul balistic mi-e dator, mi-au trimis mai repede raportul.
Arma asta a fost folosită pentru împuşcarea lui Doyle Murphy
şi a lui Carl Ward.
În cameră şi în maşină nu erau bijuterii
şi nici arma nu prezintă amprente.
Începeţi să-i verificaţi pe asociaţii cunoscuţi ai lui Murphy.
Căutăm un cowboy într-o camionetă tunată.
Pista e cam şubredă.
Murphy e infractor de carieră. Are mulţi asociaţi.
- Poate aş avea cum să vă ajut. - Doar "poate"?
Te simţi cam nesigur pe tine, nu-i aşa?
Nu lăsa o intuiţie greşită să te demoralizeze.
Păi...
"A", nu ştim încă dacă mă înşel în privinţa lui Ward
şi "B", aduceţi-l aici pe recepţionerul de la motel.
Poate îşi aminteşte ceva mai multe detalii decât crede
despre acest cowboy.
Îl vezi?
Ce face?
Se dă jos din camionetă.
Şi străbate curtea din faţă către camera lui Murphy.
Poţi desluşi numărul de înmatriculare al camionetei?
Nu.
Priveşte mai îndeaproape.
Nu, nu pot. E mascată de ceva.
Ce poartă?
Pălărie de cowboy, maro.
Jeanşi negri.
Ochelari de soare în stil aviator.
Foarte bine, Marty.
Ce altceva mai vezi?
Poartă un tricou cu un buldog pe faţă,
iar sub el scrie "True Blue".
Donald Culpepper?
Tu cine naiba eşti?
Taci.
Am motive să cred că l-ai vizitat pe Doyle Murphy
la Starlite Motor Court. Aşa este?
În parte.
M-am dus să-l văd dar nu era acolo
aşa că am plecat.
De ce te-ai dus să-l vezi?
Era o vizită socială. A fost însurat cu sora mea.
Avem veşti proaste. Fostul tău cumnat e mort.
Sunt şocat.
Cum s-a întâmplat asta?
A fost împuşcat. Ai idee cine-ar fi vrut să facă asta?
Nu.
Dar tu?
Sunt plin doar de afecţiune pentru Murph.
De ce aţi crede altceva?
Pentru că ţi-am văzut cazierul.
Eşti un infractor profesionist
implicat în mai multe crime.
Sunt un om de afaceri dinamic care nu se teme că ar merge prea departe.
Oricine poate insinua orice.
Este altceva să lansezi nişte acuzaţii solide.
Da. Ieşi afară.
Trebuie să ne continuăm conversaţia la secţie.
Mulţumesc.
Deduc din tonul tău iritat de la telefon
că am avut dreptate în privinţa lui Carl Ward.
Pe jumătate.
Continuă.
Numele său real este Carl Wysocki.
A fost închis pentru emiterea de cecuri neacoperite.
Are o fostă soţie în Bayonne, New Jersey,
căreia îi datorează 90.000$ din pensia alimentară neplătită.
Pe jumătate?
Deci şi-a schimbat numele. Ce-i cu asta?
Ştiaţi despre faptul că a fost la închisoare?
Sigur că da.
Şi despre fosta soţie?
Desigur. Mi-a spus totul.
Mincinoaso.
Minţi prost.
Cum îndrăzneşti?
Este un compliment.
Ai prefera să minţi bine?
Ştiam totul despre trecutul lui Carl.
Ne bucurăm că v-a spus totul, doamnă,
pentru că trebuie să ne gândim la posibilitatea că a fost
cumva implicat în furtul bijuteriilor şi că a fost tras pe sfoară.
Sinceritatea lui cu dv. îl face să fie mult mai puţin suspect.
Mai ai ceva de spus?
Soţul meu are nevoie de mine.
Nu, doamnă. Mulţumesc.
Ce face?
Va supravieţui.
De mâine nu i se vor mai administra sedative.
Excelent.
De ce l-ai vizitat pe Doyle Murphy?
Nu am făcut-o. Nu era acasă.
De-ar fi fost, ce i-ai fi spus?
"Dă-mi banii care mi se cuvin".
Îţi era dator. Cu cât?
200 de mii şi ceva mărunţiş.
A ieşit de la zdup şi a mai dat o lovitură
apoi a trebuit să se ducă la reabilitare.
Drogatul naibii a stat acolo mai bine de o lună pe cheltuiala mea.
Câtă generozitate din partea ta.
Ce era să fac?
Pe atunci, cu doi în urmă adică,
era însurat cu soră-mea. Idiotu'.
Pe urmă i-a dat papucii sorei tale
după nişte probleme de violenţă domestică.
Şi ţi-e în continuare dator cu 200.000$.
În primul rând, sor-mea e ca un rechin-spiriduş.
Nici nenorocitu' de Gandhi nu s-ar da la ea.
N-am nimic de împărţit cu Doyle pe tema asta, crede-mă.
Şi în al doilea rând: tocmai despre bani vorbesc eu.
De ce-aş mătrăşi un tip care-mi datorează aşa de mulţi bani?
Pentru că tocmai dăduse o spargere babană.
- Serios? - Da.
Poate că te-ai hotărât să iei ce ţi se cuvenea
şi ceva în plus.
Ce lovitură a dat? Cea de la Doverton's?
Ai auzit despre ea.
A apărut la televizor. Bună treabă.
Doyle a făcut asta?
Ai fost vreodată proprietarul unui pistol Beretta 950?
De fapt, chiar am avut unul.
Nu-mi plăcea balansul la tragere.
I l-am vândut lui Doyle. De ce?
Nu-mi pasă ce vei spune. Eu îl consider vinovat.
Cum adică nu-ţi pasă de ce voi spune?
E evident, aşa că vei spune că nu el e făptaşul,
pentru că ar fi prea plicticos.
Nu, chiar pare vinovat, măcar la o analiză superficială.
Voiam doar să spun că trebuie să descoperim legăturile
dintre el, Doyle şi cineva din interior, de la Doverton's.
Credeam că omul din interior este, după tine, Carl Ward.
Nu. Am reţinut că a fost jucător de tenis profesionist
şi am început să extrapolez.
Nu. Ai spus că el e omul.
Dacă-ţi aduci bine aminte...
Băieţi. Adică, şefa.
Cred că am descoperit legătura despre care vorbiţi.
Înregistrările vechie ale camerelor de securitate ale magazinului
sunt salvate pe un hard-drive, în alt loc.
M-am gândit că dacă Murphy a filat magazinul,
l-aş vedea, poate, pe una dintre aceste înregistrări.
- Cine e ăsta? - Voi filtra imaginea.
Tom Doverton.
Cred că e un client.
Vorbesc cu un client.
Acesta este omul care a jefuit magazinul familiei voastre
şi care ţi-a împuşcat unchiul.
Eşti sigur că nu-l cunoşti?
Pentru că vorbeaţi ca nişte vechi prieteni.
Nu. Doar ajutam un client interesat să cumpere ceva.
Atâta tot.
Şi nu l-ai mai văzut niciodată pe acest bărbat?
Nu.
Şi nu ai auzit numele "Doyle Murphy"?
Nu.
Mătuşa puştiului şi fratele au venit însoţiţi de un avocat.
La naiba. Încă nu am ajuns nicăieri cu el.
Vrei să trag de timp?
E mai bine să-i dăm drumul.
Oricum neagă totul.
Dacă nu facem cumva legătura între Culpepper şi Doyle
- nu avem în baza a ce să-l reţinem. - Bine.
Întreabă-l pe Culpepper despre Tom.
Mă ocup eu de familie.
Acum îl puteţi lua pe Tom acasă.
Trebuia doar să îi punem câteva întrebări.
Ce întrebări?
Sunt sigură că vă va spune el toate detaliile.
Aş fi recunoscătoare dacă data viitoare când veţi dori să vorbiţi
cu un membru al familiei mele mă veţi suna pe mine mai întâi.
Îmi pare rău, doamnă.
Nu aşa procedăm noi.
Vă pot conduce până la lift?
Ştii de ce îţi dau drumul, nu-i aşa?
Să ghicesc. Pentru că sunt nevinovat.
Nu, m-am gândit că eşti prost.
Serios?
Da. Ori tu chiar nu ştiai
că Doyle avea de gând să jefuiască magazinul de bijuterii...
Prostie inocentă...
sau ştiai şi ne vei conduce până la un indiciu...
Prostie vinovată.
Ar trebui să ai mai multă grijă cu felul în care le vorbeşti oamenilor.
Da, cred că sunt în siguranţă aici.
Vreau să spun... ce vei face?
Crezi că-mi pasă unde suntem?
Haide.
Fă ceva, sadic mic şi mizerabil.
Bună, Lisbon. Bună, Dovertoni.
Ce se întâmplă, Jane?
Îl eliberez pe dl Culpepper.
Nu avem nevoie de el, nu-i aşa? Nu-i aşa?
Cândva, când te vei aştepta cel mai puţin,
voi veni după tine.
Tu...
Îl vom aştepta următorul.
Bine. La revedere, partenere.
Vânătoare plăcută.
Bine, ce naiba a fost asta?
- Ce anume? - Eliberarea lui Donny Culpepper.
Nu ai absolut niciun drept să iei astfel de decizii.
Nu aveaţi cum să-l ţineţi aici.
În baza a ce? Pentru ce?
Nu avea să vorbească. Fii sinceră.
L-aş fi putut reţine pentru acuzaţia de deţinere ilegală de armă.
Te rog...
Încetează. Aici sunt în joc nişte principii.
Să nu-ţi imaginezi că nu ştiu ce faci.
Despre ce vorbeşti?
L-ai făcut pe Donny Culpepper să-i vadă pe Dovertoni.
Voiai să ştii dacă-l recunoaşte pe vreunul, nu-i aşa?
Te uiţi prea mult la televizor. Pur şi simplu m-am gândit
că nu avem motive să-l mai ţinem aici pe Donny Culpepper.
Acum eşti pur şi simplu enervant.
Nici măcar nu te străduieşti când minţi.
Şef, a venit medicul legist. Are ceva să ne arate.
E foarte frumos.
L-am găsit în intestinul gros al lui Doyle Murphy.
Presupun că l-a înghiţit
încercând să ia o parte mai mare din pradă
înainte să o împartă cu vreun partener.
Da, probabil că Murphy nu a înţeles prea bine cum stăteau lucrurile, nu?
Ai mai găsit ceva surprinzător acolo în afară de asta?
Doar atât.
Ce naiba a fost asta?
Mie...
mi-a trecut prin cap ideea că este fals.
- Cred că m-am înşelat. - Da.
- Unde este? - Vestea bune e că nu-i acolo.
Deci e pe aici, pe undeva. Îl voi găsi.
A văzut cineva un micuţ...
Nu?
Trebuie să existe o legătură
între Doyle Murphy şi Tom Doverton.
Da, însă care?
Ce i-ar fi reunit pe ăştia doi?
Nu au nimic în comun.
- Ce căutaţi? - Un diamant.
- Ce-a făcut? - L-a lovit cu un extinctor.
- Desigur. - Am găsit!
- Slavă Domnului. Unde era? - Nu,
m-am prins care e legătura între Doyle şi Tom.
Doyle era la dezintoxicare.
Da, şi Tom Doverton pare genul care să-şi facă veacul prin astfel de locuri.
Van Pelt, află unde s-a internat Doyle la dezintoxicare.
Mai caută.
Nicio grijă. Ăsta e Departamentul de Justiţie.
Cine îl va fura de aici?
- Taci din gură! - Bine.
Windward Clarity are cel mai mare număr de personal dedicat clienţilor
dintre toate instituţiile asemănătoare din stat.
Filosofia noastră combină practicile vestice tradiţionale
cu aspectele spirituale din est.
Pot întreba care dintre voi are nevoie de ajutor,
sau este vorba despre amândoi?
- De fapt, voiam doar... - Ea este pacienta.
Dragă, te rog.
Putem să facem lucrurile ca mine? Măcar o dată?
Mulţumesc.
La început, a fost doar ceva social,
însă de curând...
am început să ne îngrijorăm amândoi.
Nu-i aşa, draga mea?
Pe aici. Vă voi prezenta
- unuia dintre specialiştii noştri. - Minunat.
Acela este biroul. Va trebui să iau asta.
Iubire, ia-o înainte, aruncă o privire.
Durează cinci minute. Vin imediat.
Ai grijă de ea.
Sunt foarte mândru de tine.
- Îţi înţeleg nervozitatea. - Te iubesc.
E absolut normal.
Dar ai făcut deja primul pas pentru a recunoaşte...
Bucătăria noastră e utilată pentru a prepara mâncare
pentru orice tip de dietă.
Şi, desigur, avem nişte nutriţionişti rezidenţi.
Soţul tău stă destul de mult.
Ar trebui să înţelegi... că nu e chiar soţul meu.
Nu-i nimic.
Noi nu judecăm, aici, lucrurile astea.
Nu asta vreau să spun.
Stimulente şi calmante. Stimulent şi...
Eşti de-a dreptul "rock'n'roll", doctore.
Astea sunt lucruri private.
Confidenţialitatea doctor-pacient e sacrosanctă.
Da, ştiu. De asta am făcut lucrurile astfel.
Anchetăm o crimă.
Putem fi oricât de duri vrem. Am găsit...
registrul de pacienţi pentru primele două săptămâni
de internare a lui Doyle Murphy.
Ghici cine plătea costurile pentru el când a sosit aici?
Tom Doverton?
- Nu. George. - Fratele?
- Da. - Îţi voi suna superiorii.
Ştii, mulţi oameni îmi spun asta,
şi ştii ce le zis eu? Le spun:
Să vedem. Haide.
Tratează-te, doctore.
Chestiile astea te vor ucide.
George nu e aici.
A plecat deja. Nu e vinovat, să ştii.
De unde ştiai că venim?
M-a sunat directorul clinicii.
Ne-a spus ce ai făcut.
George era internat la dezintoxicare cu Doyle Murphy, e adevărat.
Însă asta e tot.
Aşadar spui că dacă săpăm mai adânc
nu vom găsi şi alte contacte între George şi Doyle?
A venit la magazin.
Un tip de teapa lui la Doverton & Company?
Adică... haide. Dacă mătuşa mea ar afla...
Trebuie să vorbim cu George.
- A plecat. - Serios?
Eu cred că se ascunde în spatele uşii.
George?
George, ieşi de-acolo.
Îmi pare rău, Tom.
Încercai doar să mă ajuţi,
dar amândoi ştim că nu mă pot ascunde
de aşa ceva.
Nu am avut nimic de-a face cu jaful
sau cu uciderea lui Doyle Murphy.
Am minţit doar pentru a-mi scuti mătuşa de...
ruşinea dependenţei mele.
Tom, sună-l pe Dicky Purcell.
Spune-i să ne întâlnim la sediul BIC.
După tine.
Scuză-mă. Lucrezi aici?
Sigur, domnule. Cu ce vă pot ajuta?
Soţia mea... Este ziua ei de naştere.
Desigur. Desigur.
Michelle?
- Michelle s-ar bucura să vă ajute. - Mulţumesc.
- Dle Doverton? - Da.
Am nevoie de semnătura dv. pentru asta.
Poftim.
"Vei fi sunat în două ore".
"Du bijuteriile unde ţi se va spune".
"Nu amesteca Poliţia sau mătuşa ta va muri".
S-a dus.
Doamne.
De ce ar răpi-o cineva pe mătuşa Esther?
Cineva crede că fratele tău era partener cu Doyle Murphy.
Noi credem asta. De ce nu ar face-o oricine altcineva?
Donny Culpepper.
Ce? Cine e Donny Culpepper?
L-ai văzut când aşteptam liftul.
Doyle Murphy îi datora mulţi bani.
Poate crede că datoria aceea se transmite odată cu diamantele.
Bine, dar diamantele nu sunt la noi.
- El nu ştie asta. - Ei bine,
trebuie să-l arestaţi imediat.
Asta încercăm să facem, dle Doverton.
Agentul Van Pelt lucrează chiar acum împreună cu Poliţia.
Urmăm câteva piste.
Însă în bilet scrie că să nu fie amestecată Poliţia.
E cam târziu pentru asta.
Ce veţi face? Cum ne-o veţi aduce pe mătuşa înapoi?
Vom face tot ce vom putea să o găsim.
Între timp, când vor suna răpitorii,
trebuie să încerci să tragi de timp.
Poftim. Bine.
Bine.
Aproape că a sosit clipa. Eşti pregătit?
Da, sunt pregătit.
Şi tu?
Nu ştiu.
Doar păstrează-ţi calmul.
Ţine răpitorul pe linie şi linişteşte-l.
Aminteşte-ţi, prelungeşte convorbirea cât de mult poţi, bine?
- Căşti? - Da, în cealaltă cameră.
Începe.
Alo?
Ai pregătit bijuteriile?
De unde ştiu că mătuşa mea e la voi?
- Vă cer să... - Nu. Nu ceri nimic.
Taci şi asculţi.
Îmi pare rău.
Am nevoie de dovezi înainte...
Dovezi?
Îţi voi da dovezi.
Alo? George?
Esther, eşti bine?
Poftim. Asta ţi-e dovada.
Dacă vrei să o mai vezi în viaţă,
îmi vei aduce diamantele.
Eu...
- Nu pot face asta. Eu... - L-am găsit.
Crezi ne jucăm?
Nu! Nu. Îmi pare rău.
Îmi vei da bijuteriile?
Eu...
Nu am bijuteriile. Asta încerc să-ţi spun.
Bine, atunci. Decizia îţi aparţine.
Mătuşa Esther.
Tu urmezi.
Acum vin după tine.
Dumnezeule.
Rămâi pe loc.
Alo?
Unde sunt bijuteriile, Tom?
Amândoi ştim că sunt la tine.
Te voi prinde.
Te voi prinde chiar acum.
Nu, nu, nu.
Eu te voi prinde, Tom.
Ştiu totul despre tine.
Da, Doyle Murphy mi-a spus tot.
Du-te naibii.
Îţi voi da 50.000$,
50 de bătrâne să ne laşi în pace pe mine şi pe fratele meu.
Te crezi atât de dur.
Dă-mi ce vreau sau voi veni şi le voi lua singur.
Îţi dau 75.000$, nimic în plus.
Nu-ţi dau diamantele.
Răsfăţat bogat şi prost.
Crezi că poţi pune condiţii?
De data asta, nu, Tom.
De data asta nu.
Te voi să plăteşti cu vârf şi îndesat.
Încearcă.
Încearcă, şi vei vedea ce se va întâmpla.
Eşti un tip dur, nu-i aşa?
Îmi vei da acelaşi lucru pe care i l-ai dat lui Doyle Murphy?
Da.
Forţează-mi tu mâna şi vei vedea.
Bine.
Mulţumesc, Tom. Grozav.
Am înregistrat tot. Te-ai dus pe copcă.
Dă-mi telefonul.
Mâinile la spate.
Eşti arestat pentru uciderea lui Doyle Murphy.
Să mergem.
A mers ca pe roate.
Ah, ceai.
Minunat.
Dnă Doverton?
Îmi pare rău, dar a trebuit să vă minţim puţin
ca să rezolvăm cazul de crimă.
Mă tem că trebuie să vă dau nişte veşti dificile.
Nepotul dv., Tom, a fost implicat în acest jaf.
Tom?
Bună, Carl. Bine ai revenit printre noi.
Unde sunt?
La spital.
Tocmai ţi-ai revenit dintr-o comă indusă.
Te pot întreba ceva?
Ce mi s-a întâmplat? Cine eşti?
Lasă asta.
Spune-mi... Chestia cu Esther Doverton...
a fost o escrocherie, nu-i aşa?
Voiai doar să o jupoi de bani pe o damă bătrână şi bogată.
- Poftim? - Haide.
Nu trebuie să fii timid cu mine. A fost o lovitură pe cinste.
Şi arată destul de bine,
chestie care vine ca un bonus în astfel de escrocherii.
Vorbeşti despre soţia mea?
Cine naiba te crezi?
Nu ar trebui cumva să te întreb eu asta,
dle Wysocki?
Deci asta a fost.
Trebuia să se termine cândva. Ţi-a mers bine.
Şi ştii ce?
Intre noi doi rămânând, cred că ai putea să mai storci
nişte biştari de la băbăciune. Ce părere ai?
Nu vorbi în felul ăsta despre ea.
Femeia asta este singurul lucru bun care mi s-a întâmplat vreodată.
O iubesc.
Eşti sigur de asta?
Închide pliscul şi şterge-o de aici, nenorocitule...
Bine. În regulă. Am înţeles.
Ţi-am zis eu că te iubeşte.
Ce încerci să faci, să te sinucizi?
Îmi pare foarte rău. Nu am vrut să-ţi fac rău.
Cu mult timp în urmă, ar fi putut fi o broască,
o ferigă sau un dinozaur.
Apoi a murit, s-a transformat în cărbune şi...
Da, ştiu. Şi eu am studiat geologia.
Spuneam doar că
pentru mine este carbon comprimat.
Dacă vrei să-l păstrezi, mă pot face că nu am văzut nimic.
Ce? Mai lasă-mă în pace. Nici nu-mi trecea prin cap.
Dacă spui tu...
Serios acum, m-ai lăsa să plec de aici cu el?
Vrei să faci asta?
Nu, sigur că nu. Adică, da, sunt tentat.
În regulă. Bagă-l în buzunar.
E o capcană, nu-i aşa?
Eşti nebun? Ce-mi pasă mie de integritatea ta?
Da, e o capcană.
Bine.
Grace.
Rigsby ţi-a pus ceva în buzunar.
Ce?
Face mişto de tine.
E doar carbon comprimat.
Dacă vrei să-l păstrezi...
Nu ştiu ce va face Rigsby,
dar eu nu voi spune nimănui.
Subtitrare de Felixuca
ReSincronizare: Agentuoo7 Subtitrări-Noi Team - www.subtitrari-noi.ro
Subtitrare descarcata de pe www.RegieLive.ro Portalul Studentesc Nr. 1 in Romania